Ādem -  (čovjek, vlastito ime), pojavnost bića čovjeka.
adem -  nepostojanje, nemanje, ništa.
kurs -  mjesto ili stanje zapovjedi ili zabrana, položaj.
zulf -  svojstva Bića jednosti.
ahfā -  skriveno skrivenog, nutrina ili bātin hafijje.
lāik -  dostojan, prikladan, pristojan.
kurb -  stanje u srcu kada se osjeća, kao da se gleda, blizina sa Stvoriteljem, unutrašnja bliskost sa Bićm.
ālem -  svijet, zemlja, svemir.
kevn -  egzistencija, bivanje, sve što jeste, makrokosmos.
kešf -  momenti kada Allah nekom otkrije svoje skrivene odredbe i prave istine i slike, otkrovenje tajni iza zastora.
amāi -  praiskonsko stanje, postojanje Allaha dž.š. pred manifestaciju svijeta.
amel -  postupak, djelo, primjena i izvršavanje vjerskih odredaba.
likā -  susreti: smrt, proživljenje i Kijāmet.
arad -  slučajnost, akcidencija.
ārif -  onaj koji je spoznao duhovna kretanja u svijetu i životu; znalac; dobar poznavalac Božjih tajni.
zuhd -  povučenost, sustezanje od ovog svijeta
zill -  srce.
zikr -  spominjanje Božjih imena jezikom i razmišljanje o Njemu, prizivanje Allaha, slavljenje Božijeg imena. Može biti skupni i pojedinačni, a najčešći oblici su: zikr-i džehri - (visokim glasom), zikr-i lisāni - jezikom, zikr-i kalbi - srcem), zikr-i hafijj - skriveni zikr.
āšik -  zaljubljeni, koji gori od ljubavi, ushićen i zanesen veličanstvenom ljepotom lica el-Hakka. Čovjek koji je svoju ljubav usmjerio Bogu, derviš.
zevk -  slast, dragost, osjet prijatnosti, početak pojave refleksa od Božijih imena, sklonost, jezik nutrine, užitak, prvi početak božanske pojavnosti.
avām -  obični ljudi, ljudi koji su obmanuti o vlastitom stupnju.
zerd -  svojstvo poniznosti.
bāde -  spoznaja Boga, piće spoznaje
lubb -  suština Božjeg nūra, jezgro pojavnog.
zehn -  stići na mjesto pojave Božanstvenosti.
lutf -  finoća, dobrota, stupanj ispravnosti.
bast -  širenje, opuštanje kao oznaka duhovnog stanja, ataraksija. Ovaj termin kur'anskog porijekla čini antitezni par sa kabd. Allahovo dž.š. ime Bāsit.
mahv -  nestajanje čovjeka spram postojanja Božjeg Bića, izgubiti se, nestajanje običnih čovjekovih svojstava.
kalb -  srce i u njemu svjetiljka i svjetlo. Ogledalo gdje se pojavljuje ljepota Božja, srce je Božja kuća.
bāzū -  pojava božanske snage.
kahr -  podredenost moći Božjoj.
zarf -  tajna.
bekā -  vječno, suprotno od fenā - prolazno.
belā -  kušnja, ispit prijateljstva preko raznih poteškoća, bolesti i neprilika; to sve povećava i daje snagu za približavanje Bogu.
berk -  svjetlica, prvo svjetlo koje čovjek zapazi kao znak približavanja Bogu.
kadā -  presuda, predodredenje iz Božijeg znanja.
kabd -  stezanje (srca), čini par s bast (širenje), stanje strahovanja u srcu, tegoba, nelagodnost izazvana bez svjesne volje, ne nastaje i ne prestaje kad hoćemo.
mevt -  smrt.
mulk -  vidljivi svijet, svijet materije (ālem-i mulk).
nakl -  prenošenje, znanje nastalo slušanjem drugih.
nefh -  pojava svojstva u djelu.
vird -  svakodnevni zadatak u obliku zikra koji, prema naročitim uputama šejha (muršida), preuzima murid prilikom pristupa tarikatu. Vird nije isti za sve muride jedne tarikatske grupe, niti je stalne prirode, nego se mijenja sa stepenom napredovanja murida i sa potrebama koje su prouzrokovane njegovim karakternim i drugim osobinama.
būse -  poljubac, dospjeti do sposobnosti saznavanja viših spoznaja.
nefj -  nestajanje, iščezavanje,
verā -  čuvanje da se ne padne u zabranjeno.
velī -  evlija, dobri čovjek koji je stigao blizini el-Hakka, prijatelj Božji. Dijele se na: kutb, nākib, evtād, ebrār, ebdāl, ahjār. Njima Allah dž.š. daje znanje iz tajnog svijeta, te mogu prepoznati nevidljivo, tajno.
nefs -  skup prohtjeva kroz koje teče život. Pored prohtjeva nefs ponekad znači i dušu, što se vidi iz kur'anskog ajeta: Kullu nefsin zāikatul-mevt - Svaka će duša okusiti smrt. Duša je pojava biti pred umnom spoznajom, a duh (Rūh) je bit u čovjeku. Spoznaje nevidljivog idu preko srca, a spoznaje vidljivog mogu se ostvariti i preko osjetila. U oba slučaja prisutan je i akl (intelekt, razum, svijest). Nefs se po tesavvufu dijeli na sedam stupnjeva: nefs-i emmare (duša sklona zlu), nefs-i levvāme (duša koja sebe kori), nefs-i mulhime (od Allaha nadahnuta duša koja se čisti, usavršava), nefs-i mutmeinne (smirena duša), nefs-i rādijje (duša koja je zadovoljna), nefs-i merdijje (duša sa kojom je Allah zadovoljan) i nefs-i kāmile (sāfije), (usavršena čista duša).
kutb -  prvak jedne klase evlija, osovina, stožer. Jedna osoba koja postoji u svakom vremenu, najvrednija kod Boga u to vrijeme. Značenje duše za tijelo je kao značenje kutba za svijet.
dert -  unutarnja duhovna bol za nečim; bol, briga, patnja.
pula -  mala, jeftina stvar, najmanji metalni novac.
vehm -  fantazija. Pojam materijalne naravi, tj. pojam je vezan za nage tijelo kao materiju, za naš ovozemaljski život.
dest -  ruka, snaga kod murida, (v. bazu).
vefā -  božanska pomoć, ispunjavanje obaveze.
raks -  posebno kretanje, ples u zikru stojeći (semā zikr).
dost -  prijatelj tarikata.
dova -  traženje, moljenje riječima.
džān -  duša, rūh s kojim je tijelo živo. Odlaskom ruha iz tijela čovjek biva mrtav.
rein -  zastor u srcu koji se može dići samo čvrstim vjerovanjem.
rems -  kabur, kaburska zemlja.
renđ -  pojavljivanje neželjnog.
vakt -  ljudsko stanje u vremenu koje nije prošlo, vrijeme u kome se sufi nalazi. Pojava istinitosti Istine preko otkrovljenja (otkrića).
resm -  karakteristika koja se pokazuje u sadašnjosti i budućnosti prema onom što je suđeno u (ezelu), prapostojanju.
imān -  islamsko vjerovanje. Tri su vrste: taklidi (oponašanje), istidlālī (dokazivanje) i tahkīkī (istinski imān)
vāki -  značenje koje se pojavi u srcu i ostaje u sjećanju.
vakf -  zastoj među stupnjevima tarikatskog napredovanja radi neispunjavanja uslova za viši stupanj.
revh -  osebujna pojava u srcu, raspoloženje koje dolazi iz nevidljivog svijeta.
ridā -  zadovoljstvo, privola, privoliti se Allahovoj odredbi pa bilo to dobro ili zlo, bol ili patnja.
ikān -  viši stupanj spoznaje od irfäna, detaljniji i sa uvjerenjem.
usūl -  pravila, principi, načela, propisi, derviška pravila.
roze -  presjecanje veza.
sāba -  božanske pojave.
sāfd -  čistoča, bistrina, čistoća srca.
đefa -  kada se u srcu murida osjete spoznaje koje zapanjuju.
đelā -  odraz pojave Uzvišenog preko nekih svojstava.
ukāb -  prvi razum.
sahv -  postojanost svojstava ruhanijjeta pod djelovanjima Božanstva. Vraćanje (čovječije) svijesti poslije odsutnosti jakim faktorom koji djeluje na srce. Bistrina, potpuna razumnost nekog doživljaja kao dara.
husn -  priključivanje Allahu, ljepota kao jedna od njegovih osobina.
ebed -  beskonačnost u budućnosti.
ebru -  svojstva jednosti Božjeg bića.
edeb -  odgoj, kultura. Poznavanje određenih ponašanja pomoću kojih se čuva od raznih grešaka.
saīd -  pojava božanske snage.
ehad -  ime bića Božjeg, jedan u odnosu na brojnost, svojstva, imena i nevidljivost. Vani je sve što postoji, dunjaluk i ahiret, svojstva i imena, to je sve po mekamu Jedan (Ehad). sve što ima u Božjem znanju je Hu (Jedan - Ehad).
turk -  putevi.
saīk -  potpuno utapanje u kojem se pokazuje Božanstvenost.
sākī -  koji napija (vaiz, učitelj, šejh).
tubā -  v. sidre-i tubā, drvo u sedmom katu dženneta.
elif -  znak jednosti Božjeg bića.
emer -  zapovjed da se stvar pojavi.
sākū -  pjevanje kod pojave Istine (džezba).
hrka -  podobnost i selamet, odjeća znanja.
hidr -  vječno živi, onaj koji je zadobio vječiti život, pejgamber ili evlija; evlija koji se napio vode života, kao Musaov a.s. ilm - ledunski upućivač, rob (abd) zvani Hidr (po nekima to je bio Ilyas a.s.)
hevā -  želja duše prema nečemu, strast.
tavr -  faza, jedan od naziva za stupanj tarikatskog napredovanja: 1. upravljanje dušom u tijelu; 2. usmjeravanje duše u svemir; 3. nestajanje duše u svemoći Božjoj; 4. svijest o utonuću; 5. osvjedočenje kao plod vremena; 6. viđenje, ogledavanje sebe; 7. spoznaja sebe, (slijepci i slon, iz Mesnevije).
sebz -  opča savršenost, zelenilo.
sehk -  otkucaj.
hauf -  bojazan pred nečim što ne volimo i ne želimo ili strah da nam nešto ne ode iz ruke.
sejl -  snažno stanje srca, val.
ezel -  prošlo, iskonsko, vrijeme koje nema početka, prapočetak.
sekr -  odsutnost koja nastaje djelovanjem nekog faktora na srce. Otići od sebe tj. izgubiti se, nestati preko pojave koja dode. Opijenost od nekih doživljaja.
serv -  znanje stečeno nakon razmišljanja.
hamd -  zahvaljivanje, Allahu.
fakr -  ne biti potreban nikome osim Allahu.
fasl -  satovi (vrijeme) odvajanja.
fenā -  duhovno nestajanje, iščeznuče i utapanje u Božja svojstva, suprotno od bekä.
tams -  potpuno nestajanje ličnosti u svojstvima Istine.
ferk -  odvajanje stvorenog i Stvoritelja, svjesno stanje robovanja.
setr -  pokrivač, zastor, zapreka utapanju za sufija.
halk -  stvorenje, veže se za Božije ime.
šurb -  slast u pokoravanju Allahu dž.š., užitak u postignutom daru, rahatluk. To je sve kao napitak slasti i zadovoljstva. Slast ima početak, sredinu i kraj.
hālt -  pust, prazan, nenaseljen, bez ikoga.
sirr -  tajna, tajno, tajanstvenost, tajno saznanje dobrih ljudi, posmatranje Allahovog dž.š. svijeta, mjesto gdje se pojavljuje tajna, u najvećoj tajnosti i dubini svoga srca sakriti svoja saznanja, koja su se čovjeku pomoću Božjeg znanja otkrila, skrivenost u neobjašnjivosti bitaka.
suāl -  traženje Istine, hakikata, važna stvar.
subh -  zora, pojava božanskog svojstva.
šūhī -  pojava naročitih osjećanja u ljubavi prema Bogu.
sūfī -  (sofī), to je onaj čije je srce čisto od spletke i smutnje i kod koga je jednako zlato i otpaci, v. sūfija.
šīve -  način, vrsta džezbe.
gajb -  nevidljivi svijet, sve što je nevidljivo našim čulnim očima. Tajanstveno, nespoznajno, odsutno, sve što je skriveno, znano samo Allahu i onima koje je On za to znanje odredio,
šerr -  zlo, ružan posao.
gavs -  Kutb-i - aktāb, stožer evlija. U svakom vremenu postoji jedan evlija Kutb, stvarni halifa svog vremena. Duhovni prvak (Imam) u dotičnom vremenu, v. kutb.
šejh -  Kašāni kaže: "Šejh u jednom narodu je onaj čovjek koji je savršen i poznaje šeriat i hakikat (stvarnost), koji je u stanju podučiti i izvesti čovjeka kroz šeriat i tarikat i dovesti ga do savršenstva, i koji zna kontrolisati napredovanje i stanje čovjekova nefsa (duše) i bolesti nefsa, i kako se one liječe, da je moćan da izliječi čovjeka." U tarikatu je to onaj koji vodi zikr i prima tarikat, prosvjetitelj koji se bavi prosvjećivanjem i naučavanjem derviša propisima i tesavvufskom učenju u tekiji ili na nekom drugom mjestu, starješina jednog derviškog reda, zastupnik Muhamedov a.s., v. muršid.
jekīn -  može biti uvjerenje preko znanja i uvjerenja preko gledanja i posmatranja.
šehve -  strast.
šeher -  opće postojanje.
gībet -  loše govoriti o nekome u njegovoj odsutnosti, iznositi tuđe mahane, ogovarati nekoga.
gonul -  osjećajni centar čovjeka, duhovna strana srca.
šāhid -  svjedok, onaj koji je vidio i osvjedočio se srcem u pojavi Istine. Gledanje u Istinu sa svojstvima Božije ljepote i raspoloženjima iz Božije ljepote.
sulūk -  v, seyr-i sulūk.
gurāb -  oblik čovjeka, univerzalno tijelo.
habīb -  miljenik, vrlo voljeni. Najviši stupanj zaljubljenosti u Allaha dž.š. Niži stupnjevi su muhibb i sālik (onaj koji voli, onaj koji putuje).
gāfil -  neznalica, nemaran, koji duhovno nije probuden ni oživljen.
futūh -  otkrovenja u vidljivom svijetu.
šuhūd -  osvjedočenje, stanje derviša u najneposrednijoj spoznaji kada se dizanjem zastora dvojnosti ukazuje istinitost (hakīkat). Vidjeti Istinu Istinom, istinski. Znanje stečeno gledanjem isključivo srca, nūrom.
hajāl -  maštanje, ogledalo svjetlosti ljepote.
hajāt -  život.
firār -  bježanje (Bogu).
sifat -  svojstvo, atribut, osobina, moralni kvalitet.
halef -  potomak.
figan -  ispoljiti svoje unutarnje stanje.
sidra -  mjesto na sedmom katu nebesa.
Fetre -  osnova u prirodi, period.
takvā -  bogobojaznost. Takvā ili takvaluk prema tumačenju Abdul Kādir Gejlānije može biti u tri pravca: 1. ako čovjek ne radi halāl, ali se čuva harāma, 2. ako radi halāl a čuva se harāma, 3. ako se uz to čuva i loših misli.
tereb -  trajnost užitka Božije blizine.
hāmir -  ono što je u čovjeku duhovno, pomoću njega se postiže stupanj fenā fillah (nestajanje u Božanstvu). To se ostvaruje Jednošću Božjeg bića, odstranjivanjem svih vezanosti svoje ličnosti i osjećanjem sebe u Božjoj prisutnosti.
fakir -  fini, blagi čovjek, latif, ugodnik, čija ljepota zadire u svaku poru kao kakav prijatan miris koji svugdje zađe. Muhamed a.s. je bio najbolji fakir.
ezelī -  nešto čemu nije prethodilo nepostojanje.
hased -  zavidnost, zavist, ne željeti drugom dobro, osjećati u sebi ljutnju zbog dobra što ga drugi ima.
hātir -  vijesti ili govor koji se pojavi u srcu ili umu.
evtād -  desni i lijevi bajraktar, desni bajraktar je zadužen za hukmove na Zemlji. Ova dva bajraktara zajedno sa Kutbul-gavsom sačinjavaju trio koji se naziva ućler.
tavāl -  pojava svjetla spoznaje u srcu.
esrar -  (jed. sirr), tajne, tajne stvari, nešto držati u tajnosti.
sefer -  približavanje srca el-Hakku zikrom. Na ovaj put kreće srce koje je gluho i slijepo pa ne čuje i ne vidi el-Hakka. Putovanje, put (hod) od srca prema Istini. Postoje četiri puta (sefera). Sefer označava duže, trajnije putovanje.
hazna -  riznica, blago.
sefeh -  izostaviti zapovjedi, kršiti zapovjedi.
ervāh -  grupacija duša u ezelu (v. ezel).
sebze -  vrelo spoznaje.
enfus -  (jed. nefs), duše.
enāne -  egotizam, egocentrizam.
seāde -  zov iz ezela (prapostojanja), praiskonska, sreća.
sālik -  mn. sālikūn, onaj koji je pretekao druge u bliskosti Bogu (mukarreb).
salāt -  mjesto osvjedočenja i dospiječa istinitosti iz Istine.
hitāb -  govor upućen prisutnom.
tersa -  osjetljiv položaj.
hudūr -  prisutnost srca sa oznakama uvjerenosti; zadovoljstvo, veselje u srcu i stupanj jedinstva koje se osjeti u srcu kao posljedica; prisutnost uz el-Hakka bez halka.
tevbe -  pokajanje, obračanje Bogu.
ekmel -  savršen, najpotpuniji evlija koji je upotpunio stupnjeve tarikatskog napredovanja i postigao savršenstvo.
turre -  zastor ljepote.
efrād -  posebni ljudi, individue. Hudāmi stepena duše sklone zlu (v. hudām). To su pojedini dobri ljudi na koje nema uticaja ni kutb, nisu u tarikatu i ne pripadaju hijerarhiji evlija. Ovo su darom od Allaha odgojeni ljudi. Među efrade spadaju Hidr i neki kutbovi koji nisu u tarikatu.
hurūf -  istine, fakti na ploči zbivanja.
ućler -  trojica Allahovih dobrih robova od kojih je jedan kutb, a druga dvojica bajraktari.
husnī -  što odgovara, kako odgovara.
ebdāl -  četrdeset evlija koji su se uzdigli iz nižih ljudskih stanja u viša. Dijele se u tri grupe: 1. krkleri (40), 2. jedileri (7) i 3. učleri (3). Oni su nasljednici halifa koji su bili poslije Poslanika.
safar -  srce koje je usmjereno Allahu dž.š. u trenutku zikra.
džism -  atom, tijelo koje ima tri dimenzije.
sabur -  podnošljivost, strpljivost, strpljenje, podnositi nevolje i muke u životu u ime Allaha dž.š.
umenā -  vrlo povjerljivi ljudi, vide stvari spolja i iznutra. Najviši stupanj sufija.
ruhsa -  dopušteno.
ruhba -  strah od ostvarivanja obećanog upozorenja, skriveni strah od preokretanja, kršenja znanja i strah od realizacije onog što je već presuđeno.
ihlās -  iskrenost u svojim djelima, ne tražiti drugog svjedoka osim Boga.
ihsān -  uljepšavanje, postupak koji treba znanju.
ustāz -  učitelj, profesor, šejh, muršid.
rindī -  murid koji usmjeri svoje gledanje prema Istinitom.
dževr -  zastoji u uzdizanju murida.
uzlet -  osama, osamiti se, povući se u samoću, izbjegavati dodir sa svijetom.
ilhām -  nadahnuće, unutrašnja inspiracija koju daje Allah dž.š., procjenjivanje što treba a što ne treba činiti, šta je dobro, a šta ne. Ugodan govor koji dolazi od strane el-Hakka (na uho duše). Ilhäm se postiže u trećem stupnju tarikatskog napredovanja (nefs-i mulhime).
vāhid -  biće sa svojstvima, jedan jedini.
vākia -  što se pojavi u srcu, doživljaj.
džebr -  prisila.
lnāba -  program učenja koji se dobije od šejha prilikom pristupa tarikatu.
vāris -  Poslanikov nasljednik. Sedmi stupanj tarikatskog napredovanja.
varkā -  univerzalna duša, a to je Levh-i mahfūz.
insān -  stablo moći. Čovjek je u svijetu slika postao, a u svijetu znanja je oduvijek. Čovjek je stvoren u svijetu vidljivog, a u svijetu znanja je oduvijek postojao.
vedžd -  zanesenost u ljubavi, utopiti se u božansku ljubav, da čovjek svoje postojanje skoro izgubi. Toliki ljubavni zanos kada se gubi vlastito postojanje.
rehbe -  presuda istinske ljubavi u molitvama i zabranama umišljenosti u odanosti Bogu.
redžā -  potreba srca da postiže što voli, nada.
dihān -  govor murida.
irāda -  žar od vatre ljubavi u muridovom srcu koja ga usmjerava prema istinitosti.
irāde -  volja, u tarikatskom napredovanju se postepeno gubi svoja volja i želja te se stapaju u volju Allahovu.
derūn -  v. ālem-i melekūt; unutarnje
vekīl -  zamjenik, opunomoćenik, zastupnik šejha.
iršād -  upućenost u derviški red, buđenje čovjeka iz uspavanosti i nemara, osposobljenost derviša za vodiča drugim ašicima, proces vođenja i odgajanja murida od strane šejha, muršida.
isbāt -  očitovanje postojanja Istinitog. Kad čovjekova svojstva nestanu pojavi se vječno postojanje Boga. Suprotno od nefī - nijekanje svojstva čovjek.
nisbe -  obaveza stupiti u tarikat. v. intisāb.
nesīm -  dar i trajna pomoć od Boga.
veleh -  povišeni vedžd zanešenosti, (vālih) pretjerani vedžd. Zapanjenost srca u ljepotama Rabba.
veted -  mn. evtād, stub, stubovi, prvaci.
zāhid -  uzdržljiv, asketa, odan Bogu dž.š. U arapskom jeziku ova riječ je sastavljena od tri slova: z, h, d. Svako od ova tri slova ima jednu riječ koja počinje sa tim slovom. Te riječi predstavljaju tri uvjeta koja mora posjedovati čovjek da bi opravdao ime i svojstva zāhida: (zuhdi) 1. Z - zīnet, onaj koji je ostavio zinet (nakit, ukras), 2. H - hevā, onaj koji je ostavio prohtjeve, želje, strasti, 3. D - dunja, onaj koji je odbacio dunjaluk, napustio ga, dakle, pobožan čovjek, koji može a ne mora biti u tarikatu.
nefes -  otkucaji srca, dahovi.
nedžv -  skrivanje neprilika od drugih ljudi.
nāsūt -  ljudska dimenzija čovjeka.
zāhir -  vanjski, vidan, jasan. Jedno od Allahovih dž.š. imena, suprotno - bātin.
murīd -  koji se spasio od svojih želja, obveznik tarikata i svog šejha, ogoljen od svoje volje (predan Božjim propisima), pripadnik tarikata sa zakletvom.
murād -  stizanje cilju, ostvarenje želje, podvrgavanje svoje volje Allahovoj, približavanje tj. spoznaja Rabba.
bešer -  pet stvari: srce, duša, duh, skriveno, tajna.
šerāb -  piće, Božja ljubav, opijanje spoznajama.
bešer -  radost, naziv za čovjeka – jer je Istiniti sobom zamijesio prirodu čovjekovu-priljepljivost.
zākir -  onaj koji zikr čini.
kabīh -  ono što je protivno naredbi, ružno.
mevlā -  Vlasnik, Gospodar, el-Hakk, Rabb.
berōn -  v. ālem-i mulk.
kader -  izvršenje odredenja-kadāa, kako to zahtijeva bit njegove prirode.
kadīm -  bespočetnost (vezuje se za Allaha dž.š.).
kāfir -  čovjek koji ne priznaje Boga, ne vjeruje, nezahvalnik, nemaran prema Bogu.
behar -  pojava ruhanijjet-a u unutrašnjosti.
bātin -  unutrašnji, skriveni, koji se ne vidi spolja, nutarnje lice, jedno od Allahovih dž.š. imena.
kalem -  nauka o detaljima.
kāmet -  podobnost za viši nivo robovanja Bogu.
kāmil -  savršen, potpun, zreo, potpun voda, šejh, potpun čovjek. U tarikatu usavršen evlija koji može biti: insān-i kĀmil koji se usavršio do petog stepena tarikatskog napredovanja (savršeni vođa), koji se usavršio do šestog stepena tarikatskog napredovanja, postao šejh.
merām -  namjera, svrha, želja, volja.
mekām -  stupanj koji postigne murid izvršavajući obaveze kojim je zadužen; stupanj koji postigne derviš i vladanje po tome; stupanj gdje stvari teku potpuno kako treba.
kemāl -  čistota svojstva i djela, savršenstvo.
bātil -  lažan, neistinit, patvoren.
mahda -  mjesto gdje se krije kutb od pojedinaca koji imaju sastanak.
kenār -  naći, susresti Božju tajnu.
zendž -  v. ālem-i ledun.
bārān -  kiša, spuštanje darova od Boga.
ankāu -  darivanje kojim je Allah dž.š. otvorio (okrenuo) tijela svemira i svijeta.
Allah -  vlastito Božije ime koje upućuje na sva Njegova imena. To je ime bića koje obuhvata sva svojstva. Svaki je Poslanik pod djelovanjem jednog posebnog Božjeg imena, a Muhamed a.s. je pod djelovanjem imena Allah koje obuhvata sva Božija imena.
zuhūr -  pojava.
kibur -  oholost, gordost, silnost, nadutost.
kimja -  zadovoljstvo postojećim i odbacivanje želje za izgubljenim.
klisa -  životinjski svijet.
levām -  pojava svjetla (nura) u srcu v. I cväi h.
alāik -  veze koje se traže da se njima nešto postigne.
ahlāk -  dobro vladanje, lijepo ponašanje.
adžin -  strana, svojstvo čovjeka koje ga vuče zemaljskom.
kusūd -  ispravno kretanje u traženju blizine Boga, ciljanje k Bogu.
irfān -  viši stupanj spoznaje, istinsko znanje.
tajjib -  lijepo, suprotno od habis - ružno.
latīfe -  skrivene stvari, finese (kalb, rūh, sirr, sirru-sirr, hafijj, ahfā) Znaci u srcu o finesama stanja, tanani, precizni znaci razumijevanja, finoće koje se pojave u razboru.
levāih -  pojava svjetla, istina spoznaje u svijesti. Izrazi koji pokazuju stanja kod početnika tarikata u njihovom uzdizanju. To može biti kao svjetlice koje se vide ili naročiti osjećaji skriveni u srcu.
devrān -  kruženje, kretanje u krugu koje simbolizira kruženje zvijezda oko sunca i predstavlja kopiju kosmosa. A devrān je sličan po značenju svom, obilasku hadžija harem-i Ka`bom.
džanān -  Uzvišeni Allah dž.š., ljubljeni, jako ljubljeni, predragi, premili, izuzetno željeno Biće od onih āšika što su sebe i svoje srce predali neograničenom Biću koje je bez "zašto" i "kako".
lezzet -  slast koja se osjeti u prispijeću videnju ljepote.
kesret -  mnoštvo, suprotno od vahdet (jednost).
āfitāb -  utapanje i prispijevanie blizini Božijoj, wuslet.
vāsitā -  veza sa Allahom dž.š.
džāzib -  onaj koji privlači, tj. Allah dž.š.
vākiāt -  stvarna doživljavanja i osjećanja.
Dželāl -  svemoćni; svojstvo Boje svemoći kojim se čovjek upozorava na Božju srdžbu.
mahtab -  pojava ljepote i ljubavi.
kemālt -  potpuna zanesenost u Istinitog.
mahzar -  mjesto gdje se nešto pojavljuje, izvorište neke pojave.
majdan -  kamenolom, rudnik, preneseno značenje - obilan izvor.
āsitān -  ustrajnost u ibadetu i dobrim djelima.
medžāz -  preneseno značenje proživljena. Proživjeti uspavanom čovjeku srce; uspavan čovjek je
džemal -  javljanje svojstva Božije dobrote i milosti.
džeres -  zvonce, tarikatsko upozorenje.
mehale -  okititi se savršenim svoj stvima.
mehenk -  mjerilo kojim se nešto utvrđuje, jezički kamen kojim se utvrđuje.
dževāb -  dati odgovor na pitanje po smislu.
vahdet -  potpuna Jednoća, osama, osobina četvrtog stupnja tarikatskog napredovanja, smirena duša - nefs-i mutmeinne. Obuhvatnost Allaha dž.š. suprotno mnoštvu (kesret).
džezba -  ekstaza, nadahnuće Premilostivog, momenat kad Allah dž.š. privuče čovjeka sebi pa on
melāmā -  stanje kada derviš kori sam sebe, kada vidi svoju bezvrijednost u odnosu na Apsoluta. (Melamijski tarikat).
dergāh -  vrata velikaša, prostor pred vratima velikaša, tekija.
meldže -  mjesto spasenja, izbavljenja,
đojbār -  ibadet i užitak u ibadetu (v. sulūk).
menfez -  otvor.
karāra -  nestanak kolebanja, čvrsta odluka.
ebdžed -  od početka, arapska abeceda. Sistem brojčanih vrijednosti arapskog hurufata (alfabeta) kojim se odreduju datumi.
vudžūd -  osjećanje nestajanja u vječnom postojanju. Postojanje stvarnog i prirodnog.
ubūdet -  smiraj pred Bogom, v. ibādet Rabbu.
dehšet -  zapanjenost srca od iznenadenja otkrića.
jekzet -  shvatanje Allahovog upozorenja (budnost).
miskīn -  nevoljnik, siromašak, nemoćnik. Po tesavvufskom učenju onaj koji je svoje "Ja" dao elHakku i spasio se od zamišljenog postoj anj a.
vesāit -  uzroci povezivanja, veze pomoću kojih se stigne cilju, sredstvo.
muammā -  zagonetno.
tilsum -  talisman, hamajlija, tajni izgovor, znak, crtež i sl., kojim se čuva kakva tajna.
avālim -  svjetovi (jed. ālem).
muflis -  onaj čovjek koji je materijalno i inače sasvim propao. U tarikatu, muflis je onaj čovjek koji se bavi tarikatom ali bez iskrenosti tako da je cio njegov trud uzaludan i on nema nimalo duhovnog kapitala.
zevāid -  povećanje imana - vjerovanje u ono što je nevidljivo i sasvim izvjesno - gajb-i jekin. Pojačanje svjetla u srcu.
tevhīd -  vjerovanje u Allahovu Jednost, biti osvjedočen u Allahovo dž.š. postojanje i Jednost. Vječno od prolaznog odvojiti, ujediniti u jedno.
tevfīk -  naklonost, milost, potpora Božja.
teslīm -  dočekivanje presuđene sudbine sa zadovoljstvom, predanost.
tesbīh -  hvaljenje Allaha dž.š. Razlikuju se tri načina: kavlī - govorom, kalbī - srcem, i fi`lī - djelom.
tertīb -  redoslijed pojava u svijetu značenja.
emmāre -  duša sklona zlu, prvi stepen od sedam stepena - duše.
muhdis -  (muhdes), što se pojavi ili kasnije bude.
muhibb -  prvi stepen zaljubljenosti. Osoba koja ima osjećaj privrženosti tarikatu, ali mu iz objektivnih razloga, još nije pristupila.
muhikk -  poniranje, utapanje čovjeka u tkivo istinitosti, nestajanje ličnosti u opstojanju Istinitog.
terāne -  tok i razvoj ljubavi.
avārid -  pojave.
tenzīh -  ukazivanje da Allah dž.š. nema manjkavosti.
bārika -  prosvjetljenje od Boga od kojeg čovjek zašuti. To su počeci kešf-a.
temkīn -  stabilnost u mekamu, smirenost, ustaljenost, visoki stupanj, mekam gdje se zaustavlja ljestvica uzdizanja.
telvīn -  nestalnost pojave boja u vladanju, varijabilnost stanja, prelazi u trenucima nestabilnosti. Prelaženje iz jednog stanja u drugo. Tih stanja (stupnjeva) ima sedam
telbīs -  odjeću, pokrov, pojava stvari ili misli suprotno istini.
mundžā -  postići spas od nesreće.
munkir -  koji poriče i niječe, koji ne priznaje Istinu i ne vjeruje, koji niječe tarikat.
tekija -  osnovna institucija tarikata za njegovanje i širenje prosvjete, nauke i kulture, protkane pobožnošču po metodi dotičnog reda. Duhovno odgajalište, bogomoIja, a po potrebi i konučište.
tefrīd -  usmjeravanje svojih snaga prema propisima od Boga (fard).
čevgān -  otkucaji Božijeg određenja
tedānī -  mi`radž posebno bliskih robova, mukarrebina.
tebrīk -  čestitka, čestitanje.
evlija -  (jed. velijj), Allahov dž.š. prijatelj, ljudi počašćeni nadahnućem, oni koji su odabrani između običnih ljudi-vjernika po svojoj duhovnoj snazi; dobri čovjek, bogougodnik čije eventualno vidljivo čudo nema veze sa nekakvim čarolijama, hipnozom ili sugestijom, već je stvarni čin kao dar od Allaha dž.š., a zove se keramet. (v. ehlullāh).
ferjād -  zikr i koristan govor, ali i jauk (zbog bola odvojenosti od Allaha).
muršid -  šejh, upućivač, vođa, koji uvodi čovjeka u tesavvufske tajne, pokazivač pravog puta, šejh sa diplomom. Muršid treba da ima dvanaest svojstava, a to su: dva Božja, pokrivanje mana i opraštanje (Settār i Gaffār), dva Poslanikova - milosrđe i drugarstvo, dva Ebu Bekrova - istinoljubivost i iskrenost, dva Omerova - striktna pravičnost u primjeni zapovjedi i zabrana, dva Osmanova - darežljivost i stid, i dva Alijina - znanje i junaštvo (Abdul Kādir Gejlāni).
talkīn -  tekst i tok zakletve, stupanje u tarikat, upoznavanje murida prilikom polaganja bej'ata sa najvažnijim stvarima vjere - upućivanje u pojedinosti koje su neophodne za tarikatsko napredovanje.
taklīd -  striktno i doslovno oponašanje velikih ljudi, oponašanje po uzoru na velikana.
dermān -  lijek, izlaz, pomoć
fevāid -  postizanje tajne o sebi.
fudžūr -  ono što je grijeh.
gaflet -  1. slijedenje nefsa, trošiti vrijeme uzalud, 2. nepažnja, nehajnost, neopreznost, duhovni nemar i zaborav, stanje kada je čovjek okupiran drugim osim Allaha dž.š. "Gaflet je spavanje srca pa ne vrijedi kretanje jezika ako srce spava, a ne smeta mirovanje jezika ako je srce budno". (Selim Sami Jašar, Tefsir sūre Ja sin - u rukopisu).
gajbet -  odsutnost srca od ljudskih stanja i stvari što se dogadaju oko njega, zbog zauzetosti onim što se na srcu pojavljuje.
šerīat -  propisi islamskog življenja, knjiga lijekova u kojoj za svaku bolest ima lijeka, tj. za svako pitanje ima odgovor, Božiji zakon, Allahov dž.š. zakon objavljen cjelokupnom čovječanstvu, u kome su sadržane upute i zabrane i zove se šeriat-i Muhammedijja. Briga o vjeri, pameti, časti, životu i imetku, Kur'an a.š.
mutrib -  koji doziva.
gajret -  nastojanje da se nešto postigne, trud.
berzah -  v. ālem-i berzah.
gahmār -  svojstva raspoloženja (sifāt-i bastijje).
gerdāb -  mlin, mjesto osvjedočenja.
išāret -  ukazivanje na nešto ali ne izravno, već putem simbola.
Gevher -  viša značenja, dragulj.
bostān -  bašta, vrt, mjesto osvjedočenja.
šākile -  način, nahođenje naklonost, šath, otkrivanje tajni s nepoznatim načinima govora. Prenesenost u razumijevanju nekih skrivenih značenja.
gulzār -  čistina, prostranost, otkriće i nutarnje raspoloženje.
sūfija -  osoba koja slijedi tesavvuf, pripadnik tesavvufskog učenja.
bevāde -  stanje koje se iz gajba pojavi u srcu, nekad izaziva raspoloženje a nekad neraspoloženje.
nevkes -  pojava aška.
nevrōz -  stupanj razlučivanja, božanstvena pojava, praznik.
hadždž -  stupanje, hod u tarikatu.
hādžis -  prva predstava.
irādet -  činiti sve svojom voljom, Allahovo dž.š. svojstvo.
hafijj -  nutrina ili bātin, skriveno (sirru-sirr).
rābita -  srčana spona sa Allahom dž.š. veza sa šejhom.
sohbet -  drugovanje, drugarski razgovor.
ragbet -  želja duše za nagradom, želja srca za Istinom (hakikat), želja sirra za Istinom (el-Hakk).
hajret -  zapanjenost.
halifa -  namjesnik, vrhovni poglavar svih muslimana u svijetu. Muhammed a.s. je Allahov dž.š. halifa na zemlji, a namjesnik Muhammedov a.s., u odsustvu duhovno-svjetovnog halife je kutb jednog vremena ili gavs. Halifom postaje i onaj salik koji se osposobi za šejha. U tom slučaju se radi o šejhovom namjesniku (halifi) i namjesništvu na upućivanje i funkcije šejha.
reften -  uzdignuće, uzdizanje iznad svijeta ljudi svijetu duša.
halvet -  osamljivanje, odvojenost, susreti skrivenosti stvorenja sa Hakkom. Kod nekih redova traje četrdeset dana. Po tome je red Halvetije dobio ime.
rehber -  vodič u tarikatu, pokazivač puta, osoba preko koje se pristupa šejhu i derviškim obredima, veza između derviša i šejha.
rejhān -  oplemenjivanjem dostiči stanje blaženosti.
sekreš -  ono što se ne želi i neće.
inājet -  pomoć i ljubav od Boga, ljubav koja se postiže kao nagrada za izvršavanje Božjih naredbi.
ināber -  ljudi koji su zamijenili svoje ranije stanje jednim novim stanjem.
sekīne -  osjećaj koji nastaje kad nadolazi smirenje.
imāmān -  dva imama, dvije osobe; jedna od njih na desnoj strani kutba - ona bdije nad duhovnim, nevidljivim svijetom, a druga na lijevoj strani kutba i ona bdije nad vidljivim svijetom. Imam koji bdije nad svijetom materije (mulk), je veći od imama koji bdije nad nevidljivim svijetom (melekūt).
havāss -  odabrani Ijudi, elita među ljudima, koji poznaju tarikat do u detalje, u teoriji kao i u praksi. Elita ljudi koja se služi vedždom.
rijāda -  samoodricanje u poboljšanju odgoja.
sefīdī -  jednobojnost, bjelina.
hejbet -  posljedica, trag viđenja Allaha srcem, to je stupanj evlija.
risāla -  poslanica, naziv za kraća ili duža djela, u islamskoj književnosti, pa tako i u tesavvufskoj književnosti.
hejūla -  skrivena pramaterija iz koje su nastale slike odsvakle, suština pojedine stvari. Bitak za sve što postoji.
zādžir -  osjet u srcu kao poziv Istini.
ruhāni -  duhovni, pripadnost duhovnosti, nematerijalni.
vuslet -  sastanak, prispijeće, stizanje.
hidžāb -  zastor, zapreka da se pojavi istina u srcu, veo pred Allahovim licem.
hikmet -  suština stvari i njihove odlike, mudrost, znati i prema tom znanju postupati i ponašati se.
idžābe -  odgovor na dovu, uslovljen je voljom iz praiskona (ezel).
himmet -  usmjeravanje srca prema el-Hakku radi postizanja veza s Njim, energičnost u svijetu duša, zauzimanje za uspjeh u duhovnosti.
ibādet -  molitva radi sebe, da bi se odužili. Veći stupnjevi su ubūdijjet i ubūdet.
hudžūm -  snaga koja se pojavi u srcu bez pripreme.
hurmet -  poštovanje, uvažavanje, obzir.
dervīš -  mistik, sufija, osoba koja je sebe i svoje poslove prepustila Allahu dž.š.; visoko moralan
hušjāri -  mekām sahv - stupanj nestanka derviša.
merteba -  rang, položaj, stupanj.
levvame -  stanje čovjeka u drugom stepenu, duša koja sebe kori.
kerāmet -  počast koju dobiju neki Božji prijatelji (evlije), kao dokaz ljudima u otkrovenju nekog segmenta tajnog svijeta. Npr. poznavanje tajnih misli i tajnovitih stvari (havātir, mugajjebāt), sposobnost prolaženja kroz vodu, kroz vatru i kroz zrak (tajji zemān, tajji mekān). Neke evlije su imale sposobnost da iz mrtvila proživljavaju: Abdul Kādir Gejlāni (mačku), Mula Džami (kokoš), i Bajezid Bistāmi (mrava).
sābikin -  koji su pretekli.
idžāzet -  izun (dozvola), ovlaštenje.
vāsilīn -  koji su dospjeli do vrha, do cilja, do ostvarenja želja.
ihtijār -  starac, stanje derviša u kojem on vlada sobom, zrelost, odabiranje Boga dž.š. nad odabiranjem sebe.
hejlele -  za vrijeme zikra izgovaranje rečenice "Lā ilāhe illellāh"
sedžāde -  kretanje ka skrivenom svjetlucanju, mjesto obavljanja sedžde.
ihtimāl -  mogućnost povezivanja sa više slučajeva, pojava u srcu, osjet, doživljaj kao posljedica pravednih postupaka, mekam-i džem'.
havātir -  značenje koje se pojavi u potrebi i želji, što se pojavi u srcu, prisjećanje.
rijādāt -  (dijeta), režim i ponašanje.
iktibās -  pojava svjetla, svetosti na mjestu ljupkosti - blizine.
hātirāt -  ono što prede preko srca od propisa tarikata.
lmtihān -  ispitivanje srca prijatelja (evlija) sa raznim iskušenjima od Allaha dž.š.
harfovi -  slova, dijele se na: 1. hurūf-i resmijje-pisménà, 2. hurūf-i sūrijje-slike, 3. hurūf-i hakikijje - stvarnosti.
alijjet -  svako Boje ime dodato meleku ili duhovnom biću.
senseme -  spoznaja koja upućuje na neki tekst.
harābāt -  v. ālem-i nāsūt.
intibāh -  upozorenje, dizanje aljkavosti, nemarnosti sa srca.
siddkūn -  iskreni, istiniti.
intisāb -  pristupanje jednom tarikatu, (učlanjenje, pripadnost).
hakīkat -  stvarnost, bitnost, bit, srž, istinitost; konačište derviša tarikatskog napredovanja kada se on nalazi u Istini i nastupa sa Istinom.
inziādž -  pokreti srca u stanju ljubavne zanesenosti, djelovanje vaza i zikra na mu'minovo srce, pokret srca pod uticajem slušanja uputa i vaza.
rādijje -  stanje derviša petog stupnja tarikatskog napredovanja, duša zadovoljna.
binefše -  misao koja vodi dobrom djelu.
pākibāz -  iskreno okrenut Bogu (iskreni, stvarni āšik).
istidād -  darovna sposobnost, pripravnost.
istifāh -  izbor čovjekova srca, s tim da je čisto pa da može usvojiti saznanja.
vāridāt -  jed. vārid doživljavanje, pojava u svijesti bez dužeg razmišljanja, kao što su Božija pojedinačna nadahnuća.
sumsume -  spoznaja koja je preciznija od izražavanja.
telekkī -  uzeti ono što dode na srce.
māhijāt -  ono što jest i kako jest.
istilāh -  naziv.
šebanga -  vrijeme noći, noću.
šedžera -  insān-i kāmil, stablo porodično, niz duhovnih učitelja, v. silsila.
šehādet -  vidjeti, vjerovati i očitovati,osvjedočenje u Allahovo postojanje i činjenicu da je Muhamed a.s. Njegov Poslanik.
istilām -  opterećenost tegobama u cilju ispita za sticanje dobrota Božjih. Istinska kibla, prisutna kod namaza srca, veličanstvo Jednosti i ljepota samedijjeta (el-hadretul-ehadijje ve džemālus-samedijje).
ištijāk -  unutarnja privlačnost muhibba koja vodi prema voljenom da se sastanu (posjete, i osjete slast u tome).
nāhiden -  božanska pojavnost.
šekāvet -  neminovna, neizbježna nesreća.
bejābān -  događaj u tarikatu.
māhiruj -  pojava nura, svjetla Božjeg.
basīret -  snaga srca, viđenje srcem, vid enje stvari kakve jesu, proviđenje, duhovno viđenje, intuicija, svjetlo u srcu preko koga se spoznaju istine o stvarima koje se ne mogu saznati vidom.
mutālāt -  upute Istinitog onima koji spoznaju Boga povodom njihovih pitanja koja se odnose na zbivanja u svijetu (svemiru).
futuhāt -  osvojenja, otkrovenja, duhovna otkrića, inspiracije.
medžzūb -  osoba koju je Allah odabrao i koja bez bola, truda i muke, bude dovedena do svih stupnjeva tarikatskog napredovanja, i postaje osposobljena za privlačenje.
velājet -  stupanj evlije. Svjetlost, duhovno stanje jednog evlije, vladanje, prijateljevanje, spoznaja el-Hakka i Njegovih sifata do granice mogućeg.
mekāmāt -  v. ahvāl, stupnjevi uzdizanja i vraćanja.
tahāret -  čistoča, v. merātib-i tahāret.
tahātum -  znak Istine u srcu, znalac Istine.
musemmā -  što označava, znači ime.
dževher -  bitak nečeg što samo po sebi postoji.
vilājet -  prijateljstvo s Allahom dž.š. Prvi stepen do Imama (kutba).
musāade -  dozvoljeno.
ittihād -  osvjedočenje postojanja Istinitog i Jednog Boga jer sve stvari postoje pomoću Njega. Zadnja četiri stupnja tarikata.
mejhdna -  duhovni svijet, mjesto na kom se ispija piće spoznaje, ljubavi i približavanja Allahu dž.š., može biti tekija.
tarīkat -  idejno-praktična metodologija tesavvufa. Idejni sistem načina života zasnovan na šeriatu kako ga je shvatio i primjenjivao neki vjerski velikan. Takvi vjerski velikani bili su osnivači tarikata (pir). Tarikat je plan i program te metod i reim nekog sufijskog reda. Postoji dvanaest
džezbun -  kad nešto iznutra vuče i privlači Allahu.
tavārik -  pojava veselja u srcu kao nagrada, odgovori na učenje.
erenler -  oni koji su stigli blizini el Hakka.
tavrovi -  faze, manifestacije kretnji.
vidždān -  savjest, srčani osjećaj, tajni osjećaj u čovjeka, osjećaj grižnje savjesti za učinjeno zlo, ili radost zbog učinjenog dobra.
teberrā -  odreći se, odricanje od onih koji su učinili bilo kakvu nepriliku ehl-i Bejtu.
melāmet -  ispijanje iskrenosti uživajući zikr srca (zikr kalbī), a ostvaruje se Istinom. Ne može se prikazati i spoznati ako nema iskrenosti u srcu.
Melekūt -  nevidljivi svijet.
āšenājī -  spoznaja ovisna o Rabb-u.
mešvere -  dogovaranje na stupnju promjena.
tedellī -  silazak mukarrebina, može se odnositi na silazak istine kod njih (kao što kvočka pokriva svoje piliće).
mubājea -  saglasnost u poslušnosti, prisega.
ittisāl -  čin sjedinjenja.
tedžrīd -  ispraznost srca od svega drugog osim Boga, tajno stanje derviša.
tevellā -  velika ljubav prema ehl-i Bejtu.
vesvesa -  sumnja, nesigurnost.
tefrīka -  početak odbacivanja robovanja dunjaluku i izvršavanje obaveze prema Bogu, razlikovanje dobra od zla.
mehalle -  postizanje svojstava osobe koja ide do savršenstva spoznaje Allaha dž.š.
terekkī -  prolaz u padovima i mekamima.
tehallī -  pojava kod čovjeka kad je riječ usklađena s djelom; okretanje od obuzetosti zabranjenim i od slijepog pokoravanja ovom svijetu.
muntehī -  pripadnik tarikata u završnom stupnju, derviš četvrtog stupnja tarikatskog napredovanja, nefs-i mutmeinne, smirena
mulhime -  stanje derviša trećeg stupnja tarikatskog napredovanja, nadahnuti, nefs-i mulhime.
istignā -  pri spoznavanju Svemoćnog osjećanje veličine koja je skrivena.
televvun -  promjena boja tj. osjećanja i stanja.
izunnāme -  dobiti ruhsat (dozvolu) za neko učenje. Pismena dozvola za neko učenje ili neki čin.
temelluk -  stanje simpatizera kod voljenog (muhibba kod mahbūba).
munādžāt -  razgovor s Allahom dž.š., religiozna pjesma posvećena Bogu, obično 1. pjesma u Divanu. Obraćanje Bogu dž.š.
mukāšefe -  otkrivanje, gledanje srcem i posmatranje dokaza; zapanjenost u spoznaji Veličanstva Božijeg.
mukallid -  osoba koja sve svoje hizmete (službe, usluge) uobražava, želi da mu se vidi svako njegovo dobro djelo i da mu se prizna. Onaj koji nekoga oponaša, a u stvarnosti nije takav. Čovjek koji oponaša istine i čiji je govor jedva odjek, eho istinitog govora.
tehakkum -  relativnost, tvrdnja i govor bez dokaza.
muhāseba -  stepen uzdignuća kad ljudi sami sebe pozivaju na odgovornost i polaganje računa. Četvrti od deset uzdignuća po kojim su ljudi poredani. Najviši stepen je vilājet (prvi stepen do Imama-kutba), a najniži stepen je sačinjen od ljudi koji su tevbu učinili.
tehakkuk -  precizno istraživanje Istine.
tesavvuf -  gledanje na vjeru i život kroz ljubav prema Bogu dž.š., Tvorcu svijeta; razvijanje spoznaje i jačanje uvjerenja da postoji Stvoritelj i da to svjedoči i potvrđuje sva priroda.
muhakkik -  onaj koji izvršava mnogo molitvi, ali se pri tome ne žali nikome i to mu ne predstavlja teškoću. Čovjek koji iznosi i preživljava samo istine.
muhādese -  razgovor Istinitog sa osobama koje su ga spoznale.
tevādžud -  hotimično gibanje, imitiranje vedžda. Pokazati da se je na stupnju bez stvarnog postignuća tog stupnja.
muntesib -  član ili pripadnik - duhovno dijete tarikata (muhibb i murid).
tevekkul -  pouzdanje da će se stvari koje tište dobro završiti, duboko pouzdanje u Allahovu odredbu.
tefekkur -  kretanje srca u svijetu tajnovitog, viđenje osmijeha, zov tajnovitom bez primjedbe i sumnje, intenzivno razmišljanje, meditacija.
muhādare -  prisutnost srca, osjet kod čovjeka kao da razgovara sa Gospodarom. Primanje srca kao da ono razgovara sa predmetima koji gledaju. Trajnost razmišIjanja, prisutnost srca u svijetu tajnog.
muhabbet -  (mehabbet), ljubav, prijateljski razgovori, ljubav prema Ehl-i bejtu, ljubav koja seže u ljudskim razmjerama - bliska, prijateljska.
tedžellī -  pojava Istine, jasne pojave, pokazati se, pojaviti se, udostojen biti doživljajem i pojavom Allahove dobrote.
muāmelāt -  postupanja, djelanja, funkcioniranja, praksa.
ehlullāh -  Allahovi ljudi, Allahovi dž.š. prijatelji, evlije. Oni koj upoznaju Božja djela, svojstva imena i koji su svoja djela, svojst va i bića utopili u Biće Istinitog u svojstva Istinitog i djela Istinitog, pa otkriju, postane im jasno da su djela, svojstva i Biće od Istinitog. To su evlije.
āšenāluk -  viša spoznaja sa ljubavlju, postiže se i uz najprijatnije drugovanje sa zikrom i učenjem Kur'ana, tako da se srce probudi i zavoli dušu.
murāiluk -  dvoličnost, licemjernost, osoba koja se izdaje za iskreno pobožna čovjeka, a u stvari nije iskreno pobožan.
derbāten -  prošli dogadaji.
murākaba -  osjet i saznanje srca koliko je blizu Allahu dž.š. Postoje tri stepena murākabe: 1. na svakom mjestu i u svako doba derviš zna da je Allah prisutan, 2. derviš sve zaboravi u spoznaji Allaha dž.š. Postojao svijet ili ne, njemu je svejedno, 3. derviš ništa ne čini svojom voljom, okrenut je samo Allahu i čeka naredbe. Ništa ne traži, samo očekuje. Murakāba je visokoumna, srčana i duhovna stvar u kojoj derviš gleda u slike koje mu Allah dž.š. pokazuje.
tebettul -  spremnost.
teberruk -  počast.
murākabe -  povezivanje čovjeka sa Stvoriteljem u svim stvarima.
fakirluk -  jedan od najvećih stupnjeva u evlijaluku. Svaki evlija nije fakir.
uvejsije -  oni ljudi koji pojavno (zāhiren) nemaju svog vodiča, a u biti (ma'nen) imaju jednog evliju, čiji ih ruhānijjet - duhovna snaga, upućuje i odgaja. Oni, u najviše slučajeva, kad dođu do savršenstva (kemāl), budu vezani za muršida, ne iz potrebe, nego iz običaja. Od grupe uvejsija najpoznatiji su: Šejh Feriduddin Attār, Hasan Hrkāni i Šāh Behāuddin Nakšibendi.
musāmere -  govor koji osjete znalci, ārifi, govor Istinitog sa znalcima iz svijeta nepoznatog, tajnog.
tābistān -  stupanj spoznaje.
kebddijj -  muhibbovo oponašanje (šejha) murida.
mustekim -  na pravom putu.
mehabbet -  istinska ljubav.
mušāheda -  jasno nešto očima vidjeti, vidjeti svijet el-Hakka, posmatrati i doživljavati, osvjedočenje i doživljavanje Istinitog svijeta Allaha dž.š.
zemistān -  osjećaj tegoba, hladnoća.
istigrāk -  utapanje, nestajanje, ulaženje u more Allahove jednosti.
džeberut -  viši duhovni svijet.
vakterib -  I približi se !, (El-'Alek: 19) doživljava se na četvrtom stupnju. Prikučenje i stapanje svjetla Allahovoj dž.š. svjetlosti, (završetak faze kurb-i ferāida - obaveznog približavanja).
guldesta -  božanski dahovi.
insijjet -  najprijatnije drugovanje sa zikrom i učenje Kur'ana.
džāvidān -  vječit, vječita trajnost, besmrtnost.
idžmālen -  ukratko, sažeto, obratiti pažnju na suštinu.
Huvijjet -  ulūhijjet i Rubūbijjet, znači: On, Allah, Gospodar (Samed). Boje osobine - tajnovita istinitost, božanstvenost i osobina Gospodara.
hurdegīr -  ašikov govor.
kullijje -  utapanje ljudskih svojstava u Božije postojanje, u skup.
huvijjet -  Istina u svijetu gajba.
zumrudāt -  univerzalna duša.
kurbijjet -  približavanje Allahu, postizanje blizine, usavršavanje u tarikatu.
merdijjet -  stanje derviša šestog stepena, kad je Allah s njim zadovoljan.
ubūdijjet -  stepen veći od ibādeta, jer njegov cilj nije dobiti nešto, već prikučiti se Allahu dž.š. To je uvjerenje da veličanje i slavljenje pripada samo Allahu dž.š. i da je samo On taj kome to pripada, molitva radi postizanja Božjeg zadovoljstva.
ehadijjet -  Jedan, apsolutna jednoća.
mudžāhede -  borba sa tjelesnim prohtjevima, i suprotstavljanje tjelesnim željama.
eminullāh -  pouzdan, vjeran, siguran, čovjek od povjerenja.
tedžessud -  otjelovljenje, da duhovno biće ili pojam privremeno dobije tijelo.
teajjunāt -  oličenja u Božjem stvaranju svijeta, objašnjenja.
Fetedellā -  "Pa nadnio" (en-Nedžm, 8.). Ovaj dio ajeta se odnosi na četvrti stupanj (džem` ili nefsul-mutmeinne). Ovi ajeti su objaviljeni povodom mi`radža Allahova Poslanika s.a.v.s., a u tesavvufu oni asociraju na duhovni mi`radž svakog derviša.
muktedija -  član tarikata, početnik, derviš drugog stepena tarikatskog napredovanja, nefs-i levvāme.
hurrijjet -  izlazak iz okova ropstva i prekid svih veza; osloboditi se svega drugog osim Boga.
mutmeinne -  smirenost.
muttekije -  ljudi koji su odbacili niske pobude i okitili se lijepim osobinama, pa su dobili otkrovenja. Oni su prethodno dobro činili, pa im je Allah dao stanje kao da im se On pojavio.
putovanja -  ima ih pet: 1. ilallāh (prema Allahu) jednost djelovanja, jednost svojstava i jednost bića (tevhid-i ef`āl, tevhid-i sifāt, tevhid-i zāt). 2. billāh-džem`, (putovanje za spoznajom Allaha dž.š.) 3. fillāh-hadretul-džem`, (putovanje u jednoću bića) 4. meallāh -džem`ul-džem` i 5. `anillāh ehadijjetul džem' (jednoća skupa)
istidrādž -  natprirodno, sposobnost čovjeka koji nije dobar, kao sihr i vračanje.
muvehhidīn -  oni koji su uvjereni, uronioci u Jednoću Božju.
rubūbijjet -  Allahova dž.š. osobina koja govori da je On apsolutni Gospodar, uvijek i svugdje.
ruhānijjet -  duhovno stanje dobrih, duhovnost, traženje naklonosti od evlija. Pojava Božije prisutnosti na licima znalaca.
mutesavvif -  tesavvufski učenjak, upućen i vješt čovjek u tesav
šatāhijjāt -  riječi i izreke izrečene u stanju ljubavne zanesenosti prema el-Hakku. Izgledaju da stoje u kontradikciji sa jasnim slovom Kur'ana.
mukarrebīn -  skupina ljudi posve bliskih Bogu.
mugajjebāt -  tajnovite stvari.
ekmelijjet -  usavršavanje i upotpunjavanje stupnjeva, nastupa poslije perioda približavanja, (v.
zijāretgāh -  mjesta posjete.
kabilijjet -  sposobnost nošenja obaveza (tarikata), jedan od uvjeta za primanje u tarikat (drugi je istidād-podobnost).
džilvetije -  el-Hakk je skriven a halk je vidljiv.
manevijjāt -  više spoznaje.
kemālijjet -  potpuna zrelost, savršenstvo, potpuno duhovno savršenstvo.
kerrubijān -  meleki iz viših sfera.
vāhidijjet -  jedini, jedinstveni, Vāhid, Jednoća Jedinog.
